|
![Biserica Barbatescu Vechi](http://comemorare.ro/images/avatar.jpg) Religia: Ortodox Adresa: Strada Baarbatescu Vechi nr. 1, Sector 5 Preot: Dragota Vasile, Ionescu Gheorghe Hram: Sf. Nicolae (6 Decembrie), Sf. Ioan Botezatorul si Sf. Teodor Tiron
Parohia „Barbatescu Vechi” se limiteaza la est cu parohia Sf. Nicolae
Vladica, la vest cu parohia Rahova, la nord cu parohia Sf. Treime
Ghencea si la sud cu parohiile Barbatescu Nou si Ferentari. Biserica are planul uninavat, cu absida altarului poligonala avand in
partea nord estica un adaos in arc de cerc, proscomidia, cu turla
Pantocrator octogonala ridicata deasupra naosului si turnul clopotnita
construit pe un plan patrat. De remarcat catapeteasma poleita cu foite de bronz aurit, pictura in ulei realizata de pictorul Zamfiropol- Dall, vitraliile. Schitul de lemn ctitorit de Mitropolitul Grigorie al II lea al Tarii
Romanesti (1760-1787), primul lacas de pe acest loc, a fost inchinat ca
metoh Mitropoliei din Bucuresti. Actul de inzestrare a schitului s-a
pastrat si este datat 3 august 1764. In jurul lacasului s-au ridicat si
chilii pentru calugari, care in decursul vremii au fost daramate, o
parte pentru a face loc constructiei unei scoli primare pentru fete in
1889 (inlocuita in 1930 cu actuala scoala), ultima a fost demolata in
1968. Numele schitului si al cartierului provine de la boierii Barbatesti,
membrii ai Divanului. In documentele anului 1856 este mentionata
denumirea “Barbatescu Vechi” pentru biserica si mahalaua din jur. La inceputul secolului XIX se ridica biserica actuala, din caramida. Preotul Gh. Zamfirescu, fost paroh al acestei biserici, lasa în dosarul
anilor 1920-1921 - dosar care se pastreaza în arhiva – o însemnare
despre biserica din zid, în care afirma „dupa informatiile primite de
la batrâni, se zice ca biserica a fost începuta din temelie pe la anul
1820, de catre Ionita Selaru, care a daruit si locul pe care este
cladita aceasta biserica, mergând cu zidul, pâna în dreptul
ferestrelor.” Din cauza tulburarilor care au avut loc în acele timpuri, rascularea
grecilor în frunte cu Alexandru Ipsilanti si tot în aceiasi vreme,
fondatorul, trecând la cele vesnice, au încetat si lucrarile la
biserica. Dupa încetarea zaverei si retragerea turcilor din tara, a continuat
lucrarea jupân NICHIFOR GABROVEANU, care a terminat-o, înzestrându-o cu
toate odoarele. Biserica pastreaza trei documente: Primul, în copie, datat din anul
1834, mai 20, prin care MANDA, sotia raposatului IONITA SELARU, da
zapis lui PREDA SIN GHEORGHE COJOCARU, pentru un loc al bisericii,
pentru care sa plateasca trei oca de untdelemn, chiria locului si sa
zideasca casa, fara sa-l supere nimeni. Al doilea, în original,
chirilic, datând din 6 noiembrie 1845, prin care baba Ioana, sotia
raposatului VASILE PLUGARU, adevereaza ca a facut o cascioara, în
curtea bisericii, pentru care plateste bisericii chirie, iar dupa
moartea sa, casa ramâne bisericii. Al treilea, prin care ANCUTA vaduva,
sotia raposatului PLUGARU, adevereaza ca a facut pe cheltuiala sa doua
chilii, pe locul bisericii, iar dupa moartea sa, biserica sa ramâna
stapâna desavârsita pe acestea. Biserica a fost reparata în anul 1895, iar în anul 1926 s-a înglobat
tinda în naos si s-a adaugat un pridvor în prelungirea spre strada. În
anii 1966-1967, s-a restaurat pictura pe toata întinderea interioara,
s-a restaurat catapeteasma si s-au executat reparatiile de zidarie
impuse, refacându-se tencuiala pâna la înaltimea de 1,50 m, atât în
interior, cât si la exterior. In 1938, pe partea sud estica a bisericii, se incepe constructia unei
biserici mai mari, dar care nu s-a finalizat, zidurile care s-au
ridicat stau sa se prabuseasca. In apropierea bisericii se afla doua case parohiale, alipite, una in
stil neoromanesc, construita de protopopul Nicolae Constantinescu
(1931), iar cealalta, construita de preotul paroh Gheorghe Paschia
(1946). Gradina bisericii adaposteste o cruce din piatra din 1839, care s-a pastrat de la vechiul cimitir, desfiintat in 1831. In anul 1936, pentru prima oara in Bucuresti, s-a introdus in aceasta biserica cantarea in comun.
|
|